Barátaimnak „Kisfiam, csak az első száz év nehéz, utána már sokkal könnyebb lesz." /A nagymama gondolataiból/
Most, amikor a Gondviselésre bízattunk, hogy kezdene velünk valami épet végre, s lassan tisztába jövünk a szavak jelentésével, érezve mélységes mélyüket, és oly erővel hallgatjuk el őket, s érjük be kevesebbel, ahogyan az igazság ránk eső része morzsolódik a földre a puszta lét igája elé.
Amikor a tisztes, ősz hajú nénék és apókák is az utcára kerülnek, s könnyedén odavetett félmondatok között bukdácsol a tönkrevert lélek, míg végleg ködbe fullad s elenyészik a november, amikor ellepnek minket a gépek, s nem akarnak kitisztulni a képek, amikor árnyat lopnak a fénybe, s velünk játszanak kisded játékokat, láncra verve a hajnal kutyáit, s kihajóznak a zátonyok is az éjszakák tenger-magányába, ahol a gyűrt szélű habok fordulnak délnek.
Amikor tiszta bizonytalanság költözik beléd, s nagy rendeket vág a kaszaél, s elhullik mind, ki még ölelésre várt, és tétova csöndek mélyén kóborol az ég, szépségét széthordja minden koldusivadék, és amikor a hadra éhes, rekedt torkú vándorok az úton érnek, s kivirágzik kezedben a türelem rózsaága, s felmagasodik a pillanat benned, s hirtelen emlékezel, hogy mennyire szerettek, s végre otthonra leltél, mikor testesedő vágyad átváltozott szeretetté, és a tiszta, védtelen évek zálogaként tiéd maradt az ígéret: ne félj!
2020-11-29
![](https://scontent.fbud4-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/139634779_3977503762284289_7827329842145721782_n.jpg?_nc_cat=109&ccb=2&_nc_sid=730e14&_nc_ohc=thrXEMHSKugAX-j6j65&_nc_oc=AQlBgFx8tSUWgt654VRBgYlXmi0qkHk9PBF46nTXy1vruXsY_weP3ojuoyflop0AZ26TCrlNySssTW7UmS6MV6KA&_nc_ht=scontent.fbud4-1.fna&oh=0bd514cdbf9eef0b6b73ca54a0dbe0fb&oe=6028FB2B)
|